Grit!
Ostavi to.
Grit? - Oče.
Da li se sećaš? Gledala si kako je slikam.
Nisam mislila da ćemo dovde doći.
Hrana loše deluje na tvoj stomak.
Udalji se od tih katoličkih molitvi.
Ili, ako moraš biti sa njima dok se mole, pokrij uši.
DEVOJKA SA BISERNOM MINĐUŠOM
Daj mi to! - Prestani!
Da li znaš gde je kuća gospodara Femijea?
Reci Dani da je nova služavka ovde.
Nisi žurila. Izgubila se na putu?
Mlada gospodarica je izašla jutros. Ja ću ti pokazati.
Voda za sto. Uzimaj vodu iz kanala za veš. Dovoljno je čista u ovom delu grada.
Prašak, posuda, grejač,sapun.
U kuhinji treba pomoći poslužiti i srediti.
Što se tiče mesa...
kad ga mlada gospodarica neće,
delićeš obroke samnom i decom.
Ovde ćeš spavati.
Sredi posude i pribor.
Ovde spavaju gospodarica i gospodar, i primaju društvo.
Navići ćeš se.
Ovde treba srediti.
Ne sad! On slika.
Dobro jutro, gospođo.
Ne pričaj dok ti se ne obrate.
Dana će ti pokazati šta treba da se uradi. - Da, gospođo.
Još uvek si na probi. Još uvek te nismo primili.
Ja...
Moj muž...
Uđi.
Uđi!
Ne diraj ništa. Ostavi sve kako jeste.
Otvori zastore, ne možeš hodati u mraku.
Nisi prva koja zaboravlja manire pred njegovim slikama.
Reci mi, da li misliš da je završena?
Tri meseca! I još tri dok ne bude zadovoljan, bez sumnje.
Pa, hajde, devojko! Nisi plaćena da tako stojiš ceo dan!
Evo ga! Ovo je Grit, nova sluškinja, ona će spremati meso.
Pa, Grit, šta ćeš? Ništa nije isuviše dobro za tu porodicu.
Bikov jezik, i tuce odrezaka.
Rida! Odresci! Ponovo? Izvoli.
Ovo meso nije sveže.
Gospodarici se neće dopasti.
Rida!
Daj joj dobro meso.
Ovo je bolje. - Videćemo mi tebe opet, Grit.
Šta se dešava? - Bankrotirali su.
Žive u susedstvu od kad se sećam.
Šteta.
Sve su izgubili.
Čuvaj se mlade gospodarice. Ona mrzi siromaštvo.
Ovo će je veoma pogoditi.
...a trebaće ti još šest meseci! - Biće uskoro gotova.
- Uskoro, ali kada? Sledećeg meseca, godine?
Što se tebe tiče možemo i da gladujemo, nosimo krpe!
Preteruješ, izlazim.
Nemoj se usuditi da odeš!
Jedne godine im je išlo tako loše da su morali da prodaju deo njenog nakita!
Možeš zamisliti kako ju je to usrećilo. Smrskala je polovinu porculana!
I uništila jednu od njegovih omiljenih slika.
Pa, on ju je naučio pameti i da ćuti.
Od tad nije kročila u njegov atelje do danas.
Tu si! Donesi vodu. Požuri.
Odnesi ovo u kuću mentora tvog gospodara. Peter van Rajfen.
Znači, konačno je završio.
Ja, počasni gost. Sve je to ideja one starice. Uporna je ona.
Ne dolazim na malo piva i kolače, reci joj. Ja zaslužujem pravu gozbu.
Imaš veoma široke oči.
Kako te zovu?
Grit. -Grit.
Tvoj gospodar je dobar slikar, Grit
Najbolji, bez sumnje. On je naslikao mene.
Možda će to biti moj epitaf.
Pogledaj tu haljinu. Skoro možeš dodirnuti saten.
Vino koje treperi kroz čašu.
Možeš li sebe da zamisliš u takvoj finoći, Grit?
Ona je to volela. Veličanstven, mekan saten prilepljen uz njene nabrekle male grudi.
Svila uz njene butine. Gospoda koja gledaju.
Gospode, bila je srećna!
Mislila je da je nešto posebno. Sva uređena kao dama.
Lepotica, kako da ne!
Radila je tamo samo par meseci pre nego što ju je gospodar pronašao
i doveo je ovde da je slika.
Obukao ju je u tu lepu crvenu haljinu.
Nalivao ju je vinom kao da tera gusku.
Haljina nije dugo stajala na njoj.
Nosila je njegovo kopile pre nego što se boja osušila.
On misli da mi ne znamo da proslavimo rođenje, zar ne?
Zašto si ti ovde? - Lep doček.
Doneo sam meso ovde samo zbog tebe. - Bolje ga ti prenesi.
Zar čak ni osmeh za moj trud? - Ne danas. - Hajde.
Upisaću u knjigu onda. Grit duguje jedan osmeh.
Prijatelji i komšije, počasni goste gospodaru van Rajfen,
ne samo da smo se okupili da proslavimo zdravo rođenje
hvala Gospodu, malog Franciska. Već da proslavimo još jedno rođenje.
Novo remek delo iz ruku mog zeta, Johanesa Firmida.
Je li ovo indijsko žuta?
Nastala iz urina svetih krava hranjenih samo lišćem manga.
Obložio si moju ženu u suvu pišaćku!
To je prava boja.
Interesantno.
Ne mogu više da podnesem ovaj napeti trenutak gospodaru,
recite nam šta mislite!
Ovo je dobro. Boja, spektar, iluzija, savršena je.
Sve ovo za moju dragu Emili.
Pa, skoro kao da....razmišlja.
Jeste li razmišljali o predmetu vaše sledeće kupovine?
Ne očekujemo da se odreknete Emili tako dugo opet.
Razmišljao? Već sam odlučio, zar vam nisam rekao?
Od talentovanog momka iz Amsterdama koji je učio kod Rembranta.
Veselo društvo pod svećama. Sveće su njegova inspiracija.
Pa, jesi li odlučio šta ćeš sledeće, Jan, jesi li našao inspiraciju u onoj tvojoj sobici?
Da li postoji još neki mentor sa džepovima dubokim kao mojim?
Još nisam našao modela.
Da? - U ateljeu, gospodarice, da li da očistim prozore?
Ne treba da me pitaš za te stvari. - Samo...
Možda se promeni svetlo.
Naravno. Operi ih.
Ostani tu.
Pored prozora.
Baci to.
Možeš da ideš.
Braćo i sestre. Dobrodošli u kuću Gospoda.
Hajde da spojimo naša srca i glasove da se zahvalimo i pomolimo za naš bezbedan prolaz...
Oče, majko, ovo je Piter, sin našeg mesara. Mesara porodice.
Gospodine, gospođo, drago mi je što sam vas upoznao.
Pa, mesar? To je dobar zanat.
Grit je najzahtevnija od svih naših mušterija. To je nasledila od mene.
Zaboravila sam. Moramo da razgovaramo sa Viliamom Jansenom.
Grit, ti idi sa Piterom.
Pa, Grit, šta je sa onim tvojim osmehom?
Pa, bio sam dovoljno pametan da te pronađem.
Nisi imao ništa pametnije da radiš.
On je započeo novu sliku.
Nema kupca. Neće čak da mi dozvoli da je vidim.
Ali ponovo radi. Obično mu duže treba.
Znaš li šta je to?
Camera obscura.
Pogledaj kroz staklo.
Vidiš li?
Tako mi je žao, gospodine. Ne brini za to.
Jesi li videla?
Videla sam sliku.
Ali, kako je dospela tamo?
Vidiš ovo? To se zove sočivo.
Zraci se tu prelamaju, prolaze kroz kutiju, tako da ih možemo videti ovde.
Da li je pravo? To je predstava.
Slika napravljena od svetlosti.
Da li vam kutija pokazuje šta da slikate?
Pomaže.
Ne želim da ti ponavljam.
Zaprljale se.
Izvinite.
Ostani.
Potraži belu. U ormanu.
Molim te dozvoli da vidim tvoju kosu..
Koje je boje?
Braon. Prava ili kovrdžava?
Njedna. Duga?
Veoma duga. -Ne!
Majka me očekuje kod kuće.
Ona zna gde si, Grit.
Gledaš je?
I? -Ništa nije prave boje.
Ovo je osnovna boja, daje ton, senku svetlosti.
I kad se osuši, premazaću je preko.
Drugačije će izgledati.
POgledaj,Grit. Pogledaj oblake.
Koje su boje?
Bele. Ne, ne bele.
Žute.
Plave i sive. Postoje boje na oblacima.
Sada razumeš.
Misliš na svog dečka?
Dođi.
Ovo je rubin šalak,
kamaribik,
vinska,
Tamno crna. Zdrobiš je ovako. Ti probaj.
Jako iz ramena. Ne.
Grit!
Detetu treba hrane.
Njena majka neće biti zadovoljna ako umre zbog nemarnosti.
Trebaće ti...
Na gospodarov račun.
Grit. - Gospodine.
Hoću da i meni nešto doneseš.
Neke boje.
Moja žena ne mora za to da zna.
Ovo je isuviše tanko.
Jesi li našla boju?
Možeš da mešaš boje.
Da mešam boje?
Gospodine, nemam vremana.
Nađi vremena.
Koliko dugo će gospođa Vetner biti kod nas, gospodarice?
Ne znam, oko mesec dana.
Ne, Kolin, ne diraj moju ogrlicu.
Zašto? Šta se tebe tiče?
Pa, za početak, puno jede.
Mora da jede, zbog bebe.
Ja ne mogu toliko da kuvam i uopšte da ne spavam.
Pa, reci joj da bude tiha.
Kad bih samo mogla da se vratim u podrum. - Pa ne možeš.
Izdrži, molim te.
Zašto da se ne vrati?
Stavićemo dušek na tavan za Grit.
Tanika će mirno spavati...
...a Grit može čistiti atelje pre nego što siđe ujutru.
A moj nakit? Uvek je kod tebe dok slikaš. Ona...
Ti zaključaj noću, otvori ujutru.
Eto, jesi li zadovoljna Tanika? - Da, gospodarice.
Ponovo sam pobedila! - Ne, nerešeno je.
Nema potrebe da ideš na riblju pijacu sutra. Gospodarica hoće jaja.
Ne može da podnese miris kad je sa detetom.
Tako brzo? - Kao da nema dovoljno gladnih usta da hrani.
Ipak, šta da se radi? Muškarci.
Zašto si pomerila stolicu?
Grit!
Jesi li gore?
Moj češalj je nestao.
Samo donosi nevolje.
Gospodaru, nisam ništa učinila!
Pomozite mi.
Šta to radiš?
Plašiš decu!
Kornelija!
Ona je nepoštena! Uvek se prikrada i zanemaruje posao!
I Tanika se žalila. Stoji na stepeništu po ceo dan.
Moja ćerka je u pravu. Ovde ima previše prikradanja.
Primila sam je iz milosrđa.
Da sam mislila da... - Sa još jednim detetom u kući, potrebna nam je pomoć.
Radi svoj posao i ne zabušavaj, jer će biti još gore po tebe.
Pozvaću gospodara van Rajfena. Johanesu treba nova provizija.
Vratite se na posao.
Sve devojčice! Dečaci će uskoro biti kao muve, kažem vam, da sam mlađi...
Da, naravno, gospodaru, ali vi trebate biti verni jednoj ljubavnici iznad svih ostalih.
Umetnosti!
Vaše će ime biti poznato kao jedno od najvećih mentora!
Vaš izuzetan ukus, vaše suptilno razumevanje alegorije i iluzije...
Prestanite, prestanite. Bože ženo, vi možete prodati kiselo mleko kravama, recite, šta želite?
Grupnu sliku. Vas, Emili, vaše divne ćerke, takođe.
Ili?
Veselo društvo, vino, dobro jelo na vašem stolu, vaši prijatelji pričaju o muzici, zar ne mislite...
Bolje, bolje, bolje.
Prihvatiću vaš predlog, slika, nekoliko ljudi, veselo društvo, ali ne porodični portret.
I ako moram provesti mnoge sate sedeći, želim sliku kojom mogu odmoriti svoje oči.
Mislim da ona treba da bude na slici!
Vesela scena, napraviću izmenu za tebe. Grit može doći da mi služi.
Vidi je čoveče! Koliko je teško naslikati lepu devojku?
Mogu li je dobiti?
Grit, priča se o tebi.
Ništa nisam učinila.
Zašto onda kuvar kaže da slikaš sa našim gospodarom?
Nikad ranije nije slikao služavku.
Ne bi trebao da veruješ tračevima. - Ne bi?
Reći ću Piteru da si pitala za njega.
Jetru?
Grit? Jesi li čula? - Šta? Bez dima nema vatre, kažu.
Zar to misliš? - Ne, ali šta možeš da radiš?
Moram se vratiti. - Nemoj da ideš, slušaj me.
Samo zapamti ko si.
Nemoj se hvatati za njegov svet.
Ja jesam samo sluškinja, ali se nikad ne bih dala gospodaru van Rajfenu. - Nisam o njemu pričao.
Nova devojka, Grit. Dođi ovamo.
Šta si danas radila, nedostajala si mi.
Čujem da si od velike pomoći svom gospodaru, lepa Grit.
Sve to mešanje i mlevenje, a?
Gospodar i služavka. Tu melodiju svi poznajemo.
I možete je zajedno vežbati, sad kad smo se mi dogovorili.
Nisi zaboravio?
Dobro je.
Hoćemo danas? - Ne, već sam počeo veliku sliku.
Nećeš sedeti sa gospodarom van Rajfenom, to je dogovoreno.
Hvala, gospodine.
Slikaću te samu.
Moja ćerka ne sme čuti za drugu sliku u njenom stanju.
To će biti u njegovom privatnom ateljeu.
On nije budala, znaj. I niko ga neće smatrati budalom, nemoj misliti drugačije.
Ti si muva u njegovoj mreži.
Svi smo.
Sutra ujutru.
Ne mogu, imam posla. - Nadji način.
Prednji deo kape, povuci ga nazad.
Skini kapu.
Ne, gospodine. Ne mogu.
Ne možeš? - Ne želim.
Moram ti videti lice.
Kapa pokriva previše.
Imaš maramu u skladištu.
Znaš, planiram da odem tamo jednog dana da ga iznenadim.
Na delu.
Ali sam si rekao da je veoma dosadno?
Ne sa Emili. Kad je sam sa mladom lepoticom.
Jesi li primetila da se nikad ne petlja sa starim ženama?
Samo sa mladim lepoticama.
Nasamo.
Onda ćeš morati da sačekaš.
On uvek slika samo po jednu sliku.
Zar je tako?
Jan? Moja ogrlica.
Zar nisi već završila?
Idem u atelje do večere.
Otvori usta.
Gospodine? - Otvori usta.
Manje.
Sad obliži usne.
Opet.
Stavi ove.
Dobro je.
Vidi, Grit, snop svetlosti pravi senku na vratu i obasjava oko. - Jan?
Gospodine?
Nemojte to tražiti od mene.
Neophodno je. Kompozicija nije uravnotežena.
Slikate i kad nema nikog! - Hoćeš da zamislim kako će minđuša izgledati?
Moje uši nisu izbušene.
Ona će saznati.
Tako mora biti, Grit.
Vidi sama.
Pogledali ste unutar mene.
Želim te!
Budi mirna! Želim da te pogledam!
Devojko, reci mi kako napredujete tamo.
Da li je pronašao svoju kompoziciju?
Da li ga pokrećeš, inspirišeš?
Reci mi da li je gospodareva četkica otkrila tvoje tajne?
Još uvek si netaknuta. Šta on zamišlja?
Dogovorili smo se. On slika tebe za moje zadovoljstvo.
Čekao sam dovoljno dugo. kakva je on budala!
Ne opiri se.
Ne! - Grit!
Ni reči. Izgubićeš posao.
Neće te nikad pogledati.
Grit!
Tu si, draga. Sluškinja me zadržala nekom glupom pričom.
Pa, devojko, šta raditi?
Gospodar van Rajfen želi svoje slike i neće trpeti nikakvo odlaganje.
Ako prevari Van Rajfena oko ovog... Izgubićemo ga.
Šta ćemo onda?
Moja ćerka je otišla na dan.
Uradi to sada.
Vi to uradite.
Pogledaj me.
Okreni glavu, ne ramena.
Pogledaj me.
Tako.
Ne žuri, molim te.
Napusti kuću. Dođi kod mene i oca.
Moram da se vratim. - Uzećemo tvoje stvari, poslaću nekog.
Ne.
Naš sopstveni život, Grit. Ne odgovaramo nikome.
Udaj se za mene.
Zar mi niko ne govori istinu u sopstvenoj kući?
Kad bi prestala da vičeš, ja bih ti objasnila... - Još laži?
Ne želim više da slušam tvoje laži, majko!
Ja imam pravo da znam!
Nema više skrivanja.
Želim da vidim tu sliku.
Nema svrhe. - Nema svrhe?
Sad sam isuviše glupa da pogledam sliku?
Ona ne ume ni da čita! Da li znaš to?
Sedi, iscrpićeš se. - Zašto ne mogu da vidim?
To je samo za proviziju, otići će za par dana i nikad je nećeš videti.
To su samo slike, crteži za novac! Ne znače ništa!
Je li istina da je nosila moje bisere?
Kako si mogao?
Pokaži mi sliku. - Biće ti loše. - Pokaži mi je!
Ovo je strašno!
Zašto nisi slikao mene? - Zato što ti ne razumeš!
A ona razume?
Oteraj je odavde!
Izlazi iz moje kuće!
Došla sam na pravo mesto.
Ovo je za tebe.